Johnny Dorelli
Johnny Dorelli | |
![]() | |
Képe a Radiocorriere c. olasz műsorújságban (1958) | |
Született | Giorgio Domenico Guidi 1937. február 20. (87 éves) Meda |
Művészneve | Johnny Dorelli |
Álneve | Johnny Dorelli |
Állampolgársága | olasz |
Nemzetisége | olasz |
Házastársa | Catherine Spaak (1972–1979) Gloria Guida (1981–) |
Élettársa | Lauretta Masiero (1960-as évek) |
Gyermekei | Gabriele, Guendalina |
Szülei | Nino D’Aurelio |
Foglalkozása |
|
Iskolái | High School of Music & Art |
Kitüntetései |
|
Színészi pályafutása | |
Aktív évek | 1951 – |
Műfajok |
|
Tevékenység | színész, énekes, zenész |
![]() A Wikimédia Commons tartalmaz Johnny Dorelli témájú médiaállományokat. | |
Sablon • Wikidata • Segítség |
Johnny Dorelli, teljes születési nevén Giorgio Domenico Guidi (Milánó, 1937. február 20.) olasz énekes, zongorista, rádiós és televíziós műsorvezető, showman, humorista és színész, több filmvígjáték főszereplője.
Élete
[szerkesztés]Származása, gyermekkora
[szerkesztés]Milánóban született 1937-ban. Apja Aurelio Guidi operaénekes volt, aki Nino D’Aurelio néven szerepelt. A háború után, 1946-ban családjával együtt New Yorkban kapott szerződést. Giorgio (később Johnny) a New York-i High School of Music & Art (M&A) zeneiskolában tanult nagybőgőzni és zongorázni. 1955-ben tért haza Olaszországba.
Színészi pályája
[szerkesztés]Az 1948-ban Teddy Reno által alapított milánói Compagnia Generale del Disco (CGD) hanglemezgyárnál helyezkedett el, Johnny Dorelli művésznéven, énekesként. 1958-ban Domenico Modugno-val párosban megnyerte a Sanremói Dalfesztivált a Nel blu dipinto di blu című dallal (amely „Volare” címen híresült el) és a Piove című dallal, amely „Ciao, ciao bambina” címen vált híressé. Az 1967-es Sanremói fesztiválon Dorelli és Don Backy a „L’immensità” című dallal a kilencedik helyezést érték el vele.[1]
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/c/cd/Modugnodorelli1959.png/220px-Modugnodorelli1959.png)
Legnagyobb sikerét a „Aggiungi un posto a tavola” című musical bemutatásakor érte el. A musicalt a Pietro Garinei, Sandro Giovannini és Iaia Fiastri írták, zenéjét Armando Trovajoli (Trovaioli) szerzette. Az ősbemutató fő szerepeit Dorelli (Don Silvestro), Paolo Panelli (polgármester) és Bice Valori (Consolazione, a prostutuált) játszották. Dorelli szerepelt a sikeres darab angol nyelvű változatában is, melyet „Beyond the Rainbow” címmel 1978-ban mutatták be a londoni West Enden, az Adelphi színházban.[2] További ismert dalai: Calypso Melody (1957), Julia (1958), Boccuccia Di Rosa (1958), Lettera a Pinocchio (1959), Montecarlo (1961), Speedy Gonzales (1962), Strangers in the Night (Solo Più Che Mai) (1966), E penso a te (1971). Visszafogott stílusú sanzonénekesként is kedvelték, az 1960-as, 1970-es években rendszeresen énekelt élő rádiós és televíziós show-műsorokban, olaszul és angolul is. Összetéveszthetetlen hangját és énekstílusát a kaberettisták és hangutánzó művészek gyakran imitálták.
Az 1950-es évek végétől kapott kisebb-nagyobb filmvígjátéki szerepeket. A kor nagy komikusaival, Totòval, Peppino De Filippóval, Ugo Tognazzival játszott együtt. 1967-ben címszerepet játszott a testére szabott Dorellik jön! című akció-vígjátékban, a Diabolik kalandfilm paródiájában. A Dorellik-film betétdalát: Arriva La Bomba ő írta és énekelte. Számos romantikus szerelmesfilmben, vígjátékban játszott, olyan partnerekkel, mint Barbara Bouchet, Agostina Belli, Andréa Ferréol, Sandra Milo, Ursula Andress és Monica Vitti. Emlékezetes alakítást nyújtott 1983-ban, Luigi Magnia rendező történelmi filmjében, a Legyetek jók, ha tudtok-ban, ahol a főszereplőt, Néri Szent Fülöpöt formálta meg, Philippe Leroy (a főinkvizítor) és Mario Adorf (a pápa) társaságában. 1984-ben szerepelt A szív című televíziós sorozatban (Maestro Perboni). Utolsónak ismert filmszerepét Pupi Avati rendező 2005-ben bemutatott filmjében, az Amikor jönnek a lányok-ban játszotta.
Négy évtized után 2007-ben ismét megjelent a Sanremói Dalfesztivál színpadán, Gianni Ferrio és Giorgio Calabrese Meglio così c. dalának egyik előadójaként. Énekét Stefano Bollani dzsessz-zongorista kísérte.
Magánélete
[szerkesztés]![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/1/18/Johnny_Dorelli_and_Catherine_Spaak.jpg/220px-Johnny_Dorelli_and_Catherine_Spaak.jpg)
Hosszú időn át együtt élt a nála tíz évvel idősebb Lauretta Masiero színésznővel (1927–2010), majd 1972-ben feleségül vette Catherine Spaak olasz-francia énekes-színésznőt (*1945), akitől Gabriele nevű fia született. A házasfelek 1978-ban (vagy 1979-ben) elváltak.
1981-ben Dorelli feleségül vette Gloria Guida (*1955) egykori fotómodellt, színésznőt, az 1970-es évek olasz szexkomédiáinak népszerű sztárját. Egy közös leányuk született, Guendalina. 1988-ban Dorelli és Guida még egy közös tévéfilmben (Festa di capodanno) szerepeltek együtt, azután a feleség hosszabb időre visszavonult a filmezéstől, és csak 2010-ben tért vissza a show-bizniszbe.
Főbb filmszerepei
[szerkesztés]- 1956: Cantando sotto le stelle; Paolo
- 1958: Totò, Peppino e le fanatiche; Carlo Caprioli
- 1959: Destinazione Sanremo; énekes
- 1967: Dorellik jön! (Arriva Dorellik); Dorellik / Ernest Dorellik / Al Dorellik
- 1974: Keserű csokoládé (Pane e cioccolata), olasz gyáros
- 1976: Mondd, hogy mindent megteszel értem (Dimmi che fai tutto per me), Francesco Salmarani
- 1976: Szerelmi leckék (Spogliamoci così, senza pudor…); La visita c. történet; Marco Antonioli
- 1977: Kedves feleségem (Cara sposa); Alfredo Meneghini
- 1977: A rém (Il mostro), Valerio Barigozzi
- 1978: Come perdere una moglie e trovare un’amante; Alberto Castelli
- 1978: Szerelmeim (Amori miei), Marco Rossi
- 1978: Aggiungi un posto a tavola, tévéfilm; Don Silvestro
- 1979: Tesoromio; Enrico Moroni
- 1981: Forróvérű kísértet (Bollenti spiriti); Giovanni degli Uberti gróf / Guiscardo
- 1982: Szex, minden mennyiségben (Sesso e volentieri); Linda férje / Nino Pacini / Luca / ...
- 1983: Legyetek jók, ha tudtok (State buoni se potete); Néri Fülöp atya
- 1984: A szív (Cuore), tévésorozat; Maestro Perboni
- 1992: Mondd, szeretsz engem? (Ma tu mi vuoi bene?), tévéfilm; Enrico Morosini
- 1994: Igen, szeretlek (Sì, ti voglio bene), Enrico Morosini bíró
- 2005: Amikor jönnek a lányok (Ma quando arrivano le ragazze?); Ludovico Zanichelli
Jegyzetek
[szerkesztés]- ↑ Hit Parade Italia. Indice brani: I (olasz nyelven). hitparadeitalia.it
- ↑ Beyond the Rainbow (by Garinei), 9th November 1978 – 1979, at Adelphi Theatre, London (angol nyelven). theatricalia.com
További információ
[szerkesztés]- Johnny Dorelli a PORT.hu-n (magyarul)
- Johnny Dorelli az Internetes Szinkronadatbázisban (magyarul)
- Johnny Dorelli az Internet Movie Database-ben (angolul)
- Johnny Dorelli az AlloCiné weboldalán (franciául)
- Johnny Dorelli Profile. famousfix.com. (Hozzáférés: 2023. január 19.)